ICE AGE 2
Tekstityksen päiväys: 25.06.2006. Versionumero: 1.1
Suomennos: qerre, locomot, LadyGandalf, Timpsu12, NoGood ja mikko_
Oikoluku: Timpsu12
Tämä ilmaston lämpeneminen vie minulta hengen.
Nyt on liian kuuma, jääkaudella oli liian kylmä. Minkälaista pitäisi olla, että olet iloinen?
Nyt on hyvä.
Ei juoksentelemista, James. Leirin sääntö.
- Yritä estää, laiskiainen. - "Yritä estää, herra."
Opetan heille kunnioitusta.
Darin ja Justin, malttakaa. Hector, et voi pissata siihen.
Siinä on hyvä. Ashley, lopeta...
- Piñata! - Lopettakaa!
- Silmienne pitäisi olla peitettyinä. - Hyvä on.
On minun vuoroni lyödä laiskiaista.
- Minunpas! - Minunpas!
- Sinussa ei ole yhtään makeisia. - Haudataan hänet!
- Kuka antoi luvan koskea laiskiaiseen? - Manny, älä tukahduta heidän luovuuttaan.
Manny! Diego! Mukavat ystäväni.
Voisitteko ojentaa auttavaa kättä?
Avasin oman leirin. Tulkaa Sidin tykö. Leirin nimi on Sid.
Onneksi olkoon. Olet nyt idiootti kahdella kielellä.
Ei l-a-s-t-e-n edessä. Nämä pienet veijarit rakastavat minua. Vai mitä, Willie?
Älä pakota minua syömään sinua.
He ovat lapsia. Siksi niitä kutsutaankin lapsiksi.
Sanoinhan, ettei sinulla ole pätevyyttä leirinjohtajaksi.
Miten pätevyys liittyy lastenhoitoon? Nämä lapset ovat omaksuneet minut.
Olen heille roolimalli.
Huomaan sen.
Teidän mielestänne en pysty mihinkään, mutta minä olen tämän lauman jäsen.
Minä loin tämän lauman, joten teidän on parasta alkaa osoittamaan kunnioitusta.
- Älä viitsi, Sid. - Me pelleilimme vain.
Leikitään piñataa mammutilla.
Sid!
Voin tehdä lopun...
Näytän heille.
Ja niinpä pikkumato tavoitti lopulta äitinsä, -
ja he elivät onnellisina elämänsä loppuun asti.
- Hyvin tehty. - Kysymys. Miksi mato lähti kotiin? Miksei hän jäänyt kanien luokse?
Koska hän halusi olla perheensä kanssa.
Mielestäni hänen pitäisi lähteä tyttömadon perään. Siinä vasta olisi matojen rakkaustarina.
Kun sinä kerrot oman matotarinasi, he tekevät niin.
Mato on loukkaava nimitys. Virallisesti he ovat lieroja.
Hyvä on. Lieropoika tuli kotiin lieroäitinsä luokse.
Tämän takia kutsuin sitä madoksi.
Oliko madolla ongelmia löytää ruokaa? Se tekisi hänestä uskottavamman.
- Tylsää. - Se ei ole uskottavaa.
- Mato on vielä nuori. - Ei kovin tyydyttävä loppu.
Oksennan silloin tällöin.
He elivät onnellisina elämänsä loppuun asti. Sitä tyydyttävämpää loppua ei ole.
Yhtä suurta ja onnellista perhettä. Niin sen pitää olla.
Missä sinun suuri ja onnellinen perheesi sitten on?
Ja sitten nälkäinen tiikeri söi pikkulapset.
- Oletko kunnossa? - Tietenkin, miksi en?
- Ajattelin, että sinä... - Tarinointiaika on ohitse. Loppu.
- Pois tieltä! Juoskaa henkenne edestä! - Mihin kaikki ovat menossa?
Maailmanloppu tulee.
- Mitä sinä höpötät? - Fast Tony sanoi maailman tulvivan yli.
Kuomat! Minulla on käsissäni erittäin tehokas kaisla, joka kykenee tempaisemaan ilman taivaalle.
Kerääntykää ympärilleni.
- Onko teillä kidukset, rouva? - Ei.
- Eli ette voi hengittää veden alla? - En.
- Apulaiseni todistaa tikun toimivuuden. - Hei, pystyn haistamaan meren.
Mitä sinä teet? En pysty myymään tätä enää.
Tunge se suuhusi, jästipää.
Sen hienon suunnittelun ansiosta sinulla on tarpeeksi ilmaa tulvan varalle.
Tietenkään se ei ole takuuvarma. Hei!
Miksi pelottelet kaikki näillä tuomiopäiväjutuilla?
Yritän tienata elantoni.
Kaikki on osa nokkelaa sääennustustani.
Viidessä vuorokaudessa alkavat tulvat, joita seuraa maailmanloppu.
Aurinko saattaa paistaa loppuviikosta.
Älkää kuunnelko häntä. Fast Tony myisi äitinsäkin greipistä.
Aiotko tehdä tarjouksen? Tarkoitan siis, että en. En myisi.
- Etkö ole kuullut? Jää sulaa. - Näetkö tämän maan? Se on jään peitossa.
Tämä oli tuhat vuotta sitten jään peitossa ja tulee myös olemaan tuhannen vuoden päästä.
En haluaisi vähätellä selviytymistaitojasi tai mitään, -
mutta eivätkö mammutit ole jo aika lailla kuolleet sukupuuttoon?
- Mistä sinä puhut? - Siitä, että olet viimeinen lajiasi.
Henkesi haisee ihan muurahaisille.
Voi olla. Milloin sinä näit viimeksi toisen mammutin?
- Älä välitä hänestä, Manny. - Eivät mammutit voi kuolla sukupuuttoon.
- Olemme suurimpia otuksia maan päällä. - Entä dinosaurukset sitten?
Dinosaurukset alkoivat itserakkaiksi ja heille muodostui vihollisia.
- Katsokaa! Joku idiootti hyppää vesiputoukselta! - Älä vain sano, että tuo on meidän idioottimme.
Hyppään kolmannella!
Yksi.
- Kaksi. - Sid, älä liikahdakaan. Tulemme ylös.
- Hyppää, hyppää! - Hyppää! Anteeksi.
Kaksi ja kolme tuhannesosaa, kaksi ja neljä tuhannesosaa.
Sid! Mitä oikein teet? Tule alas sieltä.
Olen ensimmäinen, joka hyppää tästä putouksesta, ja te saatte alkaa kunnioittamaan minua.
Jos hyppäät, niin saat kunnioitusta vain kuolleilta.
Ei hän ole niin tyhmä.
Mutta olen ollut väärässä aiemminkin.
Varokaa!
En voi hengittää.
Taisin juuri pyydystää pernani.
Diego, ota kynnet pois.
- Olen pahoillani. - Ellen tuntisi sinua paremmin, niin luulisin, että pelkäät vettä.
Selvä, selvä. Hyvä, että tunnen sinut paremmin.
Kaverit, Fast Tony oli oikeassa.
Kaikki sulaa.
Kaikki tulee tulvimaan, meidän on varoitettava toisia.
- Ehkä voimme kehittyä vesieläimiksi. - Nerokasta.
Kutsukaa minua mustekalaksi.
Tämä koko paikka on aivan mätä. En voi uskoa, että asun täällä.
Mitä?
Unohtakaa kaislat. Esittelen tämän vallankumouksellisen laitteen, -
jota kutsumme kaarnaksi. Se oikeasti jopa kelluu.
Näytän sinulle jotain, mikä kelluu.
Selvä. Omatpa ovat hautajaisenne.
Tätä juuri tarkoitan. Mammutin kokoisia karvapalloja sataa taivaalta.
Mene imemään ilmaa kaislan kautta.
- Kuunnelkaa häntä! Hän on oikeassa tulvan suhteen! - Olenko? Siis, niin olenkin.
Sinähän sanoit, ettei tulvaa tulisi. Miksi kuuntelisimme sinua?
Koska näimme mitä tuolla on. Pato murtuu ja koko laakso tulee tulvimaan.
Totta se on. Ja se tulee nopeasti.
Katsokaa ympärillenne. Olette kulhossa.
Kulho tulee täyttymään, eikä ulospääsyä ole.
- Mitä teemme? - Laakson perällä on vene. Se voisi pelastaa teidät, jos pääsette sinne.
- En näe mitään. - Teidän on kiirehdittävä.
Maa sulaa, seinät sortuvat, kivet vyöryvät.
Selviytykää siitä ja sitten kisaatte veden kanssa.
Koska kolmen päivän päästä se saavuttaa qeysir-alueen.
On hyviäkin uutisia.
Mitä useampi teistä kuolee, sitä paremmin minä syön.
En sanonut, että ne olisivat hyviä uutisia teille.
Hänen on täytynyt olla luokkansa ilopilleri.
Perhana!
Hyvä on, kuulitte mitä pelottava korppikotka sanoi, liikkeelle!
- Luuletko tosiaan, että siellä on vene? - En tiedä, mutta tämä paikka on kohta veden alla.
Mikäli toivoa on jäljellä, niin se on tuolla.
Manny, mennään!
Oikealla kaistalla on muutama tukos ja liikenne ulottuu silmänkantamattomiin.
Ja näyttäisi siltä, että on sattunut kuolonkolari.
Varaan tumman lihan!
Tulkaapa nyt, mennään.
- Tule nyt, isoisä. - Meidän on mentävä.
Minähän en lähde. Synnyin tässä kolossa ja aion kuolla tässä kolossa!
Onko meidän otettava tämä sonta mukaan? Määränpäässämmekin on varmasti sontaa.
Tämä oli lahja äidiltäni.
- Selvä, liikettä, liikettä. - Kuulin, että kuolet sukupuuttoon.
Et ole kovin hyvä hygieniassa, yrittäisit edes olla hienotunteinen.
- En minä kuole sukupuuttoon. - Katsokaa lapset. Viimeinen mammutti.
Tuollaista ei varmaan näe toistamiseen.
- Huomaatko? - Yksi, kaksi... Missä James on?
Stu! Ala tulla. Lähdetään täältä jääpalasta!
Stu!
Kuomat! Olemme laakson ensimmäisiä, joilla on oma matkailuvaunu!
Jonain päivänä, kun kuolet sukupuuttoon.
Kun laulat...
- Suu kiinni, Sid. - Selvä.
- Odota, mikä tuo ääni on? Kaikki mammutit ovat maassa. - Lopeta laulaminen, Sid!
Jos sun laji säilyy, niin kädet yhteen lyö. Jos sun laji säilyy...
- Kaadun päällesi uudestaan ja tällä kertaa tapan sinut. - Selvä, joku ei pidä klassikoista.
Entä jos oletkin oikeassa? Entä jos olenkin viimeinen mammutti?
Mutta Manny, ajattele asian valoisia puolia. Sinulla on meidät.
Ei lohduttavin kommenttisi.
- Mammutteja? - Tiesin, etten voi olla viimeinen. Tunsin sen.
Sukupuutto, älä viitsi.
Anteeksi, mahani vihaa minua.
Tuo haju edesauttaa varmasti sukupuuttoon kuolemista.
Likaista.
Manny?
Minun on oltava hetki yksin.
Menkää te vain, otan teidät kiinni.
Yksi todella on yksinäisin numero.
Nämä toimivat hienosti.
Hienoa.
- Ota kiinni mandariini! - Nappaan ne!
- Kumpi on yläpää? - Ne taitavat olla molemmat.
- Hei, rumilus! - Joudun istumaan sillä!
Nappaan ne!
- Sid! - Mitä?
Tuossa oli yritystä.
Hymyä!
Pois tieltä!
Täällä näin!
- Luovutatteko? - Emme ikinä!
Hienoa.
Jos joku kysyy, niitä oli 50, ja ne olivat kalkkarokäärmeitä.
- Täällä, kisu kisu. - Suuri virhe, hiiret.
Hiiret?
Diego, ne ovat opossumeja.
Pakoon!
Me taidamme olla ainoat jäljellä.
Tiesin sen! Tiesin, etten ollut ainoa.
Niin minäkin. Jokainen putoaa puusta silloin tällöin, mutta he eivät vain myönnä sitä.
- Hetkinen. Mitä? - Joillain meillä on vaikeuksia pitää kiinni oksista.
Emme me lepakoita ole, meillä ei ole siipiä pitämään meitä ylhäällä.
Ja olit puussa, koska?
Olin etsimässä veljiäni, he joutuvat aina vaikeuksiin.
Veljiä? Siis niitä on enemmän?
- Totta kai. Vaikka kuinka paljon. - Missä?
Kaikkialla. Kivien alla ja maankoloissa. Tulemme yleensä esiin yöllä, etteivät linnut nappaa meitä.
Apua! Apua!
Voi ihmeiden aika. Löysit toisen mammutin.
Missä? Luulin mammuttien kuolleen sukupuuttoon.
- Miksi te minua katsotte? - En tiedä. Ehkä siksi, että olet mammutti?
Minä? Älä ole naurettava, en ole mammutti vaan opossumi.
Tuo oli hyvä. Minä olen hylje, tässä on ystäväni majava ja toinen ystäväni vesinokkaeläin.
Miksi minun täytyy olla vesinokkaeläin, tee hänestä vesinokkaeläin.
- Onko näistä tyypeistä harmia, sisko? - Sisko?
Juuri niin, nämä ovat veljiäni. Opossumi, opossumi, opossumi.
En usko, että hänellä on kaikki kotona.
Manny, sukupuuton uhan alla ei voi olla nirso. Hänen pitäisi tulla mukaamme.
- Oletko hullu? Ei onnistu. - Selvä.
Manny pyysi kysymään, haluaisitteko liittyä seuraamme.
- Olisin mieluummin kuollut. - Se kyllä järjestyy.
Hauskaa! Minäpä juttelen veljieni kanssa.
Ellie, oletko hullu. Emme lähde heidän mukaansa.
Emme ikinä ehdi ajoissa, jos matkaamme vain öisin.
Nämä kaverit voivat suojella meitä aukeilla. Mitä sanotte?
Miksi kutsuit heidät?
- Koska voitte olla ainoat mammutit koko maailmassa. - Tuossa on järkeä.
Anteeksi, milloin liityin tähän deittipalveluun?
Veljeni ja minä tulemme mielellämme mukaanne.
Jos kohtelet meitä kiltisti. Näitkö, tuo on täysi vastakohta kiltille.
Yleensä on tapana ottaa vähän välipalaa ennen matkaa.
Haluatko palasen meistä? Mennään!
Sain hänet!
Tiedätkö, mikä on parasta? Olemme taudinkantajia.
Kiitos Sidin, matkustamme nyt yhdessä. Ja piditte tai ette, olemme yhtä suurta onnellista perhettä.
Minä olen isä, Ellie on äiti ja Diego on setä, joka syö lapset, jotka käyvät hermoilleni.
Nyt liikettä, ennen kuin maa häviää altamme.
Luulin lihavien olevan leppoisia.
En ole lihava, tämä turkki saa minut näyttämään isolta. Se on pörröinen.
Selvä. Hän on lihava.
Tulvalta pakeneminen on loistava aika ostaa tällainen suoja.
Fast Tonyn ekstradieetillä.
Te näytätte lihavalta karvaiselta pedolta.
Haluaisitteko laihtua muutaman tuhat kiloa?
- Että haluaisinko... - Älä kuuntele häntä Vera, olet jo laiha kuin tikku.
Minulla on myös sopiva lääke silmillesi, sokea ystäväni.
Emme ikinä selviä tällä menolla. Ellie, voit tulla esiin. Olet turvassa.
Selvä, turvassa. Crash ja Eddie, tutkikaa alue.
- Mitä näkyy? - Reitti selvä, kapteeni.
- Kuittaan, loppu. - Kuittaan...
- Kaverit? - Reitti selvä.
Haukka!
- Mitä teet? - Leikin kuollutta.
Manny, mikset sinä tee tuota?
- Koska olen mammutti. - Mutta teet sen, jos saat karkkia?
Joko se meni?
Olette turvassa, nouskaa ylös.
Ilman teitä tuo haukka olisi syönyt minut päivälliseksi. Niin kävi serkullemme Wiltonille.
Minun käy sinua todella sääliksi. En voi edes kuvitella, miltä tuntuisi olla ainoa lajiaan.
- En ole ainoa. - Sinä rohkea sielu. Juuri niin, älä menetä toivoasi.
Ellie. Katso jälkiämme.
- Ne ovat samanmuotoiset. - Mistä tiedän, etteivät nuo ole sinun omat jälkesi?
Katso sitten varjojamme. Sovimme yhteen.
Olet oikeassa, ne ovat samanlaiset! Sinun täytyy olla myös opossumi!
Toivot vain.
Diego! Kaikki ovat sinua nopeampia. Tule, meidän täytyy saada toiset kiinni.
Lopettakaa!
Itke joet tulvimaan, tiukkapipo. Pidä hauskaa.
Ettekö näe, että jää pettää ilman apuanne?
Älä nyt Diego, jää voi ehkä olla ohut.
Mutta se kyllä kestää 10 tonnin mammutin ja 9 tonnin opossumin.
Ellie, nouse ylös! Jos leikit kuollutta, tulet kuolemaan!
Katso minua!
Diego!
Ala tulla, tule!
Tämä voi hieman kirpaista.
Mikä otus tuo oli?
En tiedä. Mutta tästä lähtien maa on turvallinen. Vesi ei ole turvallinen.
- Tuo oli rohkeinta, mitä olen koskaan nähnyt. - Ei se ollut mitään, minä...
- Se ei ollut kohteliaisuus. Opossumien rohkeus on pelkuruus. - Niin, olemme arkajalkoja.
Ehkä mammutit kuolevat sukupuuttoon, koska he altistavat itsensä vaaralle niin usein.
Ehkä sinun pitäisi paeta useammin.
- Hyvä pointti! Kiitos neuvosta! - Oli ilo auttaa.
Voitko uskoa häntä?
Rohkeus on tyhmää, sinun pitäisi paeta useammin. Hän on raivostuttava, itsepäinen ja ahdasmielinen.
- Sinä pidät hänestä. - En pidä.
Älä huoli, salaisuutesi on turvassa. Ja sinun myös.
- Mikä salaisuus? - Tiedät kyllä. Se, ettet osaa uida.
- Naurettavaa. - Elämme sulavassa maailmassa.
Sinun on kohdattava pelkosi ennemmin tai myöhemmin.
Melkein perillä.
- Oletko valmis, Eddie? - Olen. Pannaan pyörimään.
Älkää hätäilkö, kaikki kunnossa. Nähdään toisessa päässä.
Joten ajattelet, että hän on oikea minulle?
Kyllä. Hän on todella hauska, mutta sinä et. Hän täydentää sinua.
Manny!
- Taivutatko puuta ja ammut minut lampeen? - En.
- Älä nyt. - Miten luulet tekeväsi vaikutuksen Ellieen tuolla asenteella?
- En halua tehdä vaikutusta häneen. - Miksi sitten yrität kovasti vakuuttaa, että hän on mammutti?
Koska hän on. En välitä vaikka hän luulee olevansa opossumi. Hän ei voi olla kumpikin.
Voi Manny, kerro tuo matosammakolle tai kanahaukalle.
Hän ei anna koskaan periksi. Olisi helpompaa, jos vain mukailisit häntä.
- Mitä minun on tehtävä? - Taivuta puuta ja ammu minut lampeen.
- En oikein tiedä. - Jos olet liian heikko siihen, voimme pyytää Ellietä.
Ei, ei. Voin tehdä sen.
- Oletko tehnyt tätä ennen? - Lukemattomia kertoja.
Pidemmälle, pidemmälle.
Tulta!
Osaan lentää!
Uskon osaavani lentää!
Crash!
Crash, oletko kunnossa?
- Mitä tapahtui? - Manny ampui hänet puusta.
- Mikä sinua vaivaa? - Hän sanoi, että voi tehdä sen.
- Ja kuuntelit häntä? - Mitä tahansa teetkin, älä mene valoon.
- Voinko auttaa jotenkin? - Olet tehnyt tarpeeksi.
- Oletko nyt tyytyväinen? - Älä jätä minua. Kuka turvaa selustani?
Kuka tuottaa kanssani sekasortoa?
Kuka rullaa puunrungolla kanssani?
Puunrungolla?
- Jalkani, tunnen ne. - Hän voi seistä.
- Voin juosta! - Hän voi juosta, se on ihme!
Halleluja!
Mitä voin sanoa? He ovat poikia. He tekevät elämästäni seikkailun.
Olette kuolleita.
Hän ei ole niin paha.
- Hullu ja sekava, mutta herttainen. - Joten?
Joten mikä pidättelee sinua?
Perheeni.
- Voit saada taas perheen. - Ei, Sid. En voi.
Selvä, mutta mieti sitä. Jos päästät tämän käsistäsi, koko lajisi kuolee.
Ja se on itsekästä.
Luulen, että alan edistyä hänen kanssaan.
Sain teidät.
- Tarvitsetko apua? - En. Lepäilen tässä vain.
- Olet jumissa. - En ole.
Selvä, mennään sitten.
En voi, olen jumissa.
Etkö usko, että niiden nostaminen tähän tapaan olisi helpompaa?
Ellie?
Tiedän tämän paikan.
Sisimmässäni tiesin olevani erilainen.
Olin vähän isompi kuin muut opossumit.
Hyvä on, paljon isompi.
Nyt ymmärrän, mikseivät opossumipojat pitäneet minua viehättävänä.
Surullinen juttu, sillä mammuteissa olet...
- Tiedäthän. - Mitä?
- Viehättävä. - Todellako?
- Tietenkin. - Mikä minussa on viehättävää?
Mitä? En tiedä.
Takamuksesi.
Mitä siitä?
Se on suuri.
Sanot vain.
Ei, ei. Tarkoitan sitä. Se on valtava. Isoin takamus, jonka olen nähnyt.
Tuo on todella kilttiä.
Hullu päivä. Aamulla heräsin opossumina, -
ja nyt olen mammutti.
Manny otti tänään ison askeleen eteenpäin Ellien suhteen.
- Niin otti. - Hän seisoi epävarmuuden kielekkeellä ja sukelsi sisään.
Aika urheaa, kuinka hän kohtasi pelkonsa.
En voi tietää. Sapelihammastiikerit eivät tunne pelkoa.
Älä nyt. Kaikki eläimet tuntevat pelkoa. Se erottaa meidät kivistä.
Kivet eivät pelkää. Ja ne uppoavat.
- Mitä ajat takaa? - Saattaa tuntua oudolta, mutta myös minä olen kokenut pelon.
Et. Sinäkö?
Kyllä. Vaikka se tuntuukin mahdottomalta, laiskiaisilla on vihollisia, -
jotka haluaisivat vahingoittaa ja tappaa meitä.
- Ihmettelen miksi. - Useimmiten kateudesta. Mutta pointti on, että pelko on luonnollista.
Pelko on saaliita varten.
Joten pelkosi vettä kohtaan tekee sinusta saaliin.
Hyppää vain veteen ja luota vaistoihisi.
Monet eläimet osaavat uida jo pentuina.
Ja tiikerille se on kuin mahallaan ryömimistä saaliin kimppuun.
Mutta nopeammin, onko selvä? Veto, potku. Väijyn saalista.
Katson olkapääni yli nähdäkseni seurataanko minua ja hengitän.
Ja väijyn...
Ja putoan.
Korjaan, uppoat. Vähän kuin kivi.
Teemmekö mitään erikoistemppuja, kuten pyörimme ympäri vai heittelemmekö vain ruhoamme ympäriinsä?
Anteeksi, en tunne vielä voimiani.
Ymmärrätkö, että nyt meillä on mahdollisuus pelastaa lajimme?
- Niinkö? Miten me teemme sen? - Tuota, tiedäthän.
- Yrititkö sinä juuri? - En.
Olen ollut mammutti vain hetken ja yrität jo iskeä minua?
En tarkoittanut, että nyt heti, mutta aikanaan. Yritin vain sanoa, että se on velvollisuutemme.
- Mitä? - Sanoin tuon väärin. Olet todella nätti, mutta me tapasimme vasta.
Velvollisuus? Teet vain tehtäväsi? Olet valmis tekemään suuren uhrauksen pelastaaksesi lajisi?
Minulla on sinulle uutisia. Et tule pelastamaan lajiasi tänä iltana tai minään muunakaan iltana.
- Miten meni? - Ei huonosti.
Selvä, mennään.
Matkasimme kanssanne koko päivän, nyt te matkaatte mukanamme koko yön.
- Mutta emme näe yöllä. - Nauttikaa sitten tulvasta.
- En voi edes katsoa häntä. - Pervo!
Saat uusia ystäviä, minne ikinä menetkin.
- Varo, siinä on kanto. - Ei enää.
- Luulin, että kävelisimme yhdessä. - Crash, kysy miksi hän luulee niin.
- Olet hänen mielestään dorka, ja hän haluaa sinun lähtevän. - Ei hän sanonut...
Ehkä jos vietämme enemmän aikaa...
Kerro hänelle, että tarvitsen nyt omaa tilaa.
- Hän käskee sinun hypätä järveen... - Ja opossumit rokkaa.
- Kuulen kyllä, mitä hän sanoo. - Haluatko mitalin?
Älkää liikkuko!
Kiitos.
Manny ja Ellie! Menkää eteen!
Nyt!
Crash ja Eddie! Tarttukaa tuohon kielekkeeseen!
Hauskaa. Mikä on oikea suunnitelmasi?
- Tehkää se! - Hei sitten, Eddie.
- Näkemiin, Crash. - Näkemiin, Ellie.
Menkää nyt!
Olen pahoillani, jos se aiemmin sanomani loukkasi sinua.
Miten niin, jos se loukkasi?
- Tietysti se loukkasi häntä! - Tarkoitin, että kun loukkasin sinua.
- Sinä vain ylireagoit, siinä kaikki. - Mitä?
- Peru sanasi! - Tässä on väärinkäsitys!
Tuossa on järkeä, se oli väärinkäsitys!
- Se oli loukkaus! - Pyydä anteeksi!
- Miksi minä? Hän ylireagoi! - Pyydä anteeksi!
- En! - Tee se!
- Hyvä on, olen pahoillani! - Mitä?
Hän on oikeassa, minä ylireagoin.
- Tarkoitatko, että... - Ei enää sanaakaan tai työnnän teidät alas itse.
Saan kiinni, saan kiinni...
Manny ja Ellie! Juoskaa!
Taisimme viimein tehdä jotain oikein yhdessä.
Älkää minusta välittäkö, roikun vain kallionkielekkeeltä.
- Muistatko vanhat hyvät ajat? - Mitkä vanhat hyvät ajat?
Eilisen... Viime viikon... Kun puut olivat sikin sokin jalkojemme alla.
Kyllä, hyvät ajat. Opossumit olivat opossumeja ja mammutit mammutteja.
- Meidän pitäisi nukkua. - Niin, korppikotka sanoi, että huomenna kaikki kuolevat.
Hetkinen.
Voinko auttaa?
Tuota minä kutsun kunnioitukseksi.
Hieno.
Joku tykkää Sidistä.
Kuka on tehnyt koristelun? Tämä näyttää mahtavalta.
- Tulimies. - Mitä?
Tulimies? Olikin jo aika, että joku huomaa todellisen potentiaalini.
Tulkoon tuli!
- Hei! - Hei, hei!
Kunpa kaverit näkisivät minut nyt.
Tämä on erittäin hyvä tai erittäin huono juttu.
Ei, ei! Olen tulimies! Miksi tappaa tulimies? Siitä seuraa tuhat vuotta huonoa onnea.
Maan ytimestä nousee tulikuumaa kiveä, joka sulattaa tuhansia vuosia vanhan jääkerroksen.
Olette erittäin kehittynyt laji. Yhdessä löydämme ratkaisun.
- Meillä on jo ratkaisu. Uhraamme tulimiehen. - Se ei ole kovin kehittynyttä.
Kokeilemisen arvoista.
Vettä... vettä!
Crash, kielsinhän sinua juomasta, ennen kuin menet nukkumaan.
Ei tämä ole minun aikaansaannostani. Ainakaan kokonaan.
- Mitä tapahtuu? - Nukuimme pommiin. Nyt pitää mennä.
Mitä jos olemme viimeiset elossa olevat? Meidän täytyy täyttää maa.
Miten? Kaikki ovat poikia tai siskoja.
Hei. Mikä yö, ette ikinä usko, mitä minulle tapahtui.
Otan riskin ja veikkaan, että kävelit unissasi.
- Ei, ei. Lauma pikkulaiskiaisia kidnappasi minut. - Se olisi ollut toinen arvaukseni.
Ja he palvoivat minua! Tietty he heittivät minut kuumaan laavaan, mutta he palvoivat minua!
Sid, Näit unta. Vesi nousee nopeammin kuin mitä liikumme.
Minut kidnapattiin, minua palvottiin ja... Kaverit? Hyvä on, olkoon.
Voisimmeko hidastaa vähän? Olen kuolemaisillani.
Ainoastaan kuvainnollisesti!
- Ne vain istuvat ja katselevat meitä. - Tietäisinpä, mitä ne ajattelevat.
Ruokaa, ihanaa ruokaa, olemme valmiina yrittämään.
Kolme ateriaa päivässä, lempidieetimme!
Uneksin mammuttipihvistä, ja ilmakuivatusta opossumista.
Ruokaa, mahtavaa ruokaa, ihanaa ruokaa!
Ruokaa, ihanaa ruokaa!
Taianomaista ruokaa! Mahtavaa ruokaa!
Ruokaa, ihanaa ruokaa!
Taianomaista ruokaa!
Nyt tiedät, mitä ne ajattelevat.
- Ruokaa, ihanaa ruokaa... - Sid!
Mitä? Se oli tarttuva kappale.
- Teimme sen. - Näytimme niille korppikotkille.
Vähän kuumaa vettä ja höyryä, kuinka paha juttu se voi muka olla?
Tein juuri jotain tahdotonta. Ja sotkuista.
Tulkaa!
Manny, tule takaisin! Se on kuin miinakenttä!
On vain yksi reitti. Suoraan läpi.
Suoraan läpi? Haluaisimme pitää turkin itsellämme, kiitos. Kierretään, se on turvallisempaa.
Ei ole aikaa. Pato sortuu, ennen kuin ehdimme ja hukumme?
Jos menemme läpi, paistumme.
- Menemme eteenpäin! - Takaisin!
- Eteenpäin! - Takaisin!
- Saanko sanoa jotain? - Et!
- Olet niin itsepäinen ja kovapäinen. - Se sitten varmaan todistaa, että olen mammutti.
Tulkaa!
- Hyvä on. - En tiedä. Hukkuminen kuulostaa paljon lempeämmältä tavalta, -
paistuminen geysireissä tuntuu niin äkkinäiseltä tavalta kuolla.
Hän tapattaa itsensä! Manny, odota!
- Katsokaa lapset. Viimeinen mammutti. - Kuulin, että kuolet sukupuuttoon.
- Hän ei voi olla kumpikin. - Olet hänen mielestään dorka, ja hän haluaa sinun lähtevän.
- Entä jos olenkin viimeinen mammutti? - Mikä sinua vaivaa?
Meidän täytyy mennä, nyt!
Tätä tietä!
Huolehtikaa lapsistanne. Kaikki yksin olevat lapset syödään.
- Oletko nähnyt mammuttia? - Olen pahoillani.
- Oletko nähnyt mammuttia? - En ole.
Opossumi? Noin neljä metriä korkea.
- Oletko nähnyt mammuttia? - Toki.
- Missä? - Katselen juuri häntä.
- En minä! - Ressukka, ei tiedä olevansa mammutti.
- En näe häntä missään! - Ehkä hän on jo veneessä.
Kiirehtikää! Jatkakaa matkaanne!
Tuolla se on!
Työntäkää!
- Teidän täytyy mennä. - Emme jätä sinua.
- En pyydäkään. - Ellie, älä.
Ellie, älä huolehdi, haemme apua.
- Pysy siellä. - Kyllä.
Auttakaa meitä! Joku, auttakaa!
Manny! Kyseessä on Ellie. Hän on vankina luolassa.
- Ellie! - Manny!
- Auttakaa! - Pelastan teidät!
Loistavaa. Kuka pelastaa hänet?
Sinun täytyy harjata hampaitasi.
Hyppää... Nyt.
No niin, pystyt siihen.
Luota vaistoihisi. Hyökkää veden kimppuun, en ole sen saalis.
En ole sen saalis!
Hyökkää veden kimppuun, taistele sen kanssa. Veto, potku. Pennutkin osaavat uida.
Veto, potku, veto, potku. Taistelen vettä vastaan!
Teit sen, voitit vesikauhusi.
Monet eläimet osaavat uida jo pentuina.
Mutta eivät tiikerit, jätin sen kertomatta.
Tuolla hän on!
Ellie! Pidä minusta kiinni.
Manny! Takanasi!
Tuolla he ovat!
Luulimme, ettemme näkisi sinua enää.
Elämme vielä!
Kuolemme!
Stu, teimme sen, elämme vielä!
Tai ainakin minä elän.
Ajattelin aloittaa uimakoulun.
Sidin Mustekalat.
Kumartakaa tulimiestä!
- Hei. - Hei! Hei!
Tulimies esti tulvan. Liity meihin sinä liekehtivä ylhäisyys.
Ei niin nopeasti. Teitte laadukkaan tarjouksen, -
mutta tulimiehellä on jo aikaisempi valtuutus.
Hänen laumansa tarvitsee häntä.
Hän on se hölmö ja tahmea asia, -
joka pitää meitä yhdessä.
Hän loi tämän lauman, emmekä olisi mitään ilman häntä.
Tarkoitatko sitä?
En tarkoittanut, että haluan kosketustasi.
Älkää kysykö.
Emme ole enää viimeisiä mammutteja!
- Etkö ole tulossa? - Haluatko mennä heidän kanssaan?
Olen mammutti -
ja minun pitäisi olla toisten mammuttien kanssa, eikö?
Kyllä, paitsi...
Paitsi?
Paitsi, jos minä...
Haluan vain sanoa...
Minun täytyy kertoa...
Toivon, että löydät kaiken etsimäsi.
Samoin.
Manny? Olemme matkanneet pitkän aikaa tapaamisemme jälkeen. Kunnioitan sitä, mutta -
sinun täytyy päästää menneisyydestäsi, jotta saisit tulevaisuuden.
- Lähde hänen peräänsä. - Kaikki hyvin, olemme täällä aina sinua varten.
- Pidän yhteyttä. - Niin, olet hyvä ystävä. Mene jo.
Manny aikuistuu.
Ellie, en halua meidän pitävän yhtä, koska meidän täytyy, -
vaan koska haluamme.
Ja haluan olla kanssasi.
- Mitä sanot? - Voi Manny. Luulin, että ajattelit jättää minut.
Olet tarpeeksi opossumi minulle.
Nyt on jäljellä enää me kaksi. Kaksi poikamiestä vaeltamassa luonnossa.
Hyvä on, mutta en kanna sinua. Minulla on vielä ylpeyteni.
Älä nyt, vanhojen hyvien aikojen kunniaksi.
Minä kannan häntä.
- Mutta laumanne lähtee. - Nyt lähdemmekin.
- Manny, kumpi on kivempi? Minä vai Diego? - Diego, et ole edes lähellä.
- Sanoinhan! - Manny! Et voi valita lastesi väliltä.
Hän ei ole lapseni, ei edes koirani.
Jos minulla olisi koira ja koirallani lapsi ja -
koiran lapsella olisi lemmikki, se olisi Sid.
- Saanko koiran, Manny? - Et.
Ellie, saanko koiran?
- Tietenkin saat, kulta. - Ellie, meidän pitää olla yhdenmukaisia heidän kanssaan.
Pelastin sinut, pikkuinen.